Иван Вазов
Дворът ни
Видение

chitanka.info

Виждам го сега. Там пее

чучурчето ден и нощ.

Гранки клати, зеленее

люлеката — мила йощ.

Из попуканите плочи

са израснали треви,

баричката тихо клочи,

вечно нещо си мълви;

чемширите бухлати

мъдрят се покрай зидът,

там на пейката е тате,

цял забулен във димът

на чибука. Гъсти вежди

тулят строгия му взор,

мъж калён в беди, премежди,

скъп на смях и разговор.

Мил деспот и раб послушен

на дълга и на честта,

във гнева — вулкан отпушен,

в благ час — цяла доброта.

Пуши той замислен. Бръчки

по навъсено лице.

В къщи викове и глъчки,

тропот, крясък, бой с ръце.

Челяд бясна там лудува

в буйни разпри и игри…

Но внезапно вик се чува:

„Мирно стойте, маскари!“

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.